18.2.2012
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 49/6
2011 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Vestre Landsret (Danija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Danske Svineproducenter prieš Justitsministeriet
(Byla C-316/10) (1)
(SESV 288 straipsnio antra pastraipa - Reglamentas (EB) Nr. 1/2005 - Vežamų gyvūnų apsauga - Kiaulinių šeimos naminių gyvūnų vežimas keliais - Minimalus gardų aukštis - Tikrinimai vežant - Pakrovimo tankumas - Valstybių narių teisė patvirtinti detalias normas)
2012/C 49/11
Proceso kalba: danų
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
Vestre Landsret
Šalys pagrindinėje byloje
Ieškovė: Danske Svineproducenter
Atsakovė: Justitsministeriet
Dalyvaujant: Union européenne du commerce de bétail et de la viande
Dalykas
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Vestre Landsret — EB 249 straipsnio antros pastraipos (dabar SESV 288 straipsnio antra pastraipa) ir 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2005 dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir atliekant susijusias operacijas, iš dalies keičiančio Direktyvas 64/432/EEB ir 93/119/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1255/97 (OL L 3, 2005, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 21 t., p. 174) išaiškinimas — Valstybių narių teisė priimti detalias nacionalinės teisės normas dėl kiaulių vežimo transporto priemonių minimalaus gardų aukščio, tikrinimo aukščio ir pakrovimo tankumo kiaulių vežimo transporto priemonėse
Rezoliucinė dalis
2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1/2005 dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir atliekant susijusias operacijas, iš dalies keičiantį Direktyvas 64/432/EEB ir 93/119/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1255/97, reikia aiškinti taip:
—
pagal šį reglamentą valstybei narei nedraudžiama priimti normų, taikomų vežant kiaules keliais, kuriomis, siekiant stiprinti teisinį saugumą, nepažeidžiant gyvūnų gerovės tikslo ir nenustatant šiuo atžvilgiu pernelyg griežtų kriterijų patikslinami šiame reglamente nustatyti reikalavimai dėl minimalaus vidinio gyvūnų gardų aukščio, jei šios normos nelemia papildomų išlaidų arba techninių sunkumų, dėl kurių jas priėmusių valstybių narių gamintojai arba kitų valstybių narių gamintojai, norintys eksportuoti savo prekes į pirmąją valstybę narę ar per ją, atsiduria nepalankioje padėtyje, o prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi tai patikrinti; normos, kaip antai nustatytos 2006 m. gruodžio 21 d. Nutarimo Nr. 1729 dėl vežamų gyvūnų apsaugos 36 straipsnio 4 dalyje numatytose pereinamose nuostatose, vis dėlto negali būti laikomos proporcingomis, nes nustatydama bendrą tvarką valstybė narė patvirtino mažiau varžančias normas, kaip antai pateiktas šio nutarimo 9 straipsnio 1 dalyje,
—
pagal šį reglamentą valstybei narei draudžiama priimti normas, taikomas vežant kiaules keliais, kuriomis patikslinami minėtame reglamente numatyti reikalavimai dėl galimybės prieiti prie gyvūnų, siekiant nuolat tikrinti jų gerovės sąlygas, kurie taikomi tik jei kelionė trunka ilgiau kaip aštuonias valandas, ir
—
pagal šį reglamentą valstybei narei nedraudžiama priimti normų, nustatančių, jog, vežant kiaules keliais, joms turi būti skirtas minimalus paviršiaus plotas, kuris priklauso nuo jų svorio; konkrečiai kalbant, vienai 100 kg kiaulei būtina skirti ne mažiau kaip 0,42 m2 paviršiaus ploto, kai vežimo trukmė neviršija aštuonių valandų, ir 0,50 m2 — kai kelionė trunka ilgiau.
(1) OL C 234, 2010 8 28.
Full & Egal Universal Law Academy